[10] Bezolovnaté pájení je hrozná legrace. A nejde udělat dobře. Má několik problémů, z nichž jeden je dosud neřešitelný - pružnost spoje. Jak se součástky a tišťák zahřívají, tak se rozpínají. A každý jinak. Pohybují se proto vůči sobě v řádu až mikrometrů. Olovnatá pájka je pružná a natáhne se. Bezolovnatá má pružnost betonu a tak prostě praskne. Vznikají mikrotrhliny, které se časem zhoršují až se spoj buď úplně utrhne, nebo se jeho kvalita zhorší natolik, že způsobí poruchu. Proto také u těhle věcí často funguje "oprava zapečením v peci".
Sice uznávám, že olovo je nebezpečné, ale tady vyháníme čerta ďáblem. Do pájek se místo olova dávají některé značně exotické přísady. Vymýšlejí se nová tavidla, která vydrží vyšší teplotu, brání ještě lépe oxidaci atd. Ovšem to složení občas vypadá spíše jak nákupní seznam továrny na chemické zbraně.
Osobně sleduji, zda někdo nezakáže olovnaté pájení úplně. To abych se včas předzásobil. Také je zajímavé sledovat, že řada firem dokáže dodat věci i bez RoHS.
Přečteno 27 916×
Přečteno 19 061×
Přečteno 16 806×
Přečteno 14 833×
Přečteno 14 790×